The Eastern Spirit Subbing Squad представя
Точката на метаморфоза почти достигна 150.
Познаваш ли я? - Не, изобщо.
Циркът ви е закрит. - Как може да постъпвате така?
Жените, докосванията, страстите… всичко това е забранено.
Иначе ще покача кръвното, пулса, температурата…
И тогава онзи идиот Робин ще излезе. - Чуй ме внимателно, Соджин.
Открих най-безопасното и подходящо лечение.
Ще бъдеш свободен, Гу Соджин.
Спасете ме! Моля ви, спасете ме!
Не…
Моля ви, спасете ме! Някой… да ме спаси.
Възможно ли е… Да сте били вие?
Вие скочихте във водата…
Скочил съм във водата?
Робин се появи.
Всичко беше наред 5 години, защо сега?
Ако гледаш този запис, значи си се върнал.
Ще направя така, че да изчезнеш завинаги.
Този гердан ваш ли е? - Само ме питаш мой ли е герданът…
Не знам какво се случи, но не сте онзи човек, когото помня.
Какво имаш предвид с този човек? Той приличаше ли на мен?
Чанг Хана!
Може ли да е… заради теб?
Добре ли си?
Сигурно си се уплашила. - Това е Робин.
Ако продължа да се навъртам наоколо, нещата ще се усложнят.
ХАЙД, ДЖЕКИЛ И АЗ = Епизод 3 =
Аз…
Завърнах се.
Добре ли сте?
Сигурен ли сте?
Мисля, че…
полилеят е паднал и ви е ударил по главата.
Тук е.
Извинете ме.
Да, какво има?
Искаш да ми благодариш, задето те спасих?
Не е необходимо.
Това е моята същност.
Не е необходимо да ми благодариш. Това е моята същност.
Това е…
истинската му същност?
Хванете ме за ръка. Ще ви помогна.
Казах, че ще ви помогна.
Какво да правим?
Как така какво? Действайте!
Да!
Имаш впечатляващи умения. - Това не е важно в момента.
Благодаря ти.
Осъзнай се!
Не е моментът да се захласваш. Това е Гу Соджин!
Тези момчета ще ме преследват още, затова ще тръгвам.
Почакайте.
Нека ви попитам нещо.
Къде отивате?
Да ги последваме ли? - Не, отстъпваме засега.
Свържи се със секретар Куон.
Тръгнал е на юг по 75-та. - Знам къде отива.
Но… Госпожица Чанг Хана беше с него.
Чанг Хана? Защо? - Точно това не знам.
Ще полудея.
Хвани Робин, но Чанг Хана не бива да пострада.
Разбра ли ме? - Да.
Председателю.
Къде е той? - Явно се е отправил към Капьонг.
Мисля, че не знае за GPS-а, който поставихме на токата на колана му.
Върви и го хвани.
Но… се погрижи никой да не разбере за това.
Да. - Освен това…
Полицията?
Тук ли е? - Да, в момента разследват.
Мислиш ли, че това има общо със случилото се с д-р Канг?
Ако Чанг Хана…
Да, ако нападателят е по следите на свидетелката.
Погрижи се за това внимателно.
И не им показвай записите от камерите,
на които се вижда суматохата, която създаде.
Да.
Съвземи се.
Стегни се!
Добре, просто се успокой и помисли какво стана.
Добре, успокой се и мисли.
Я слушай. Ти не си толкова лесна, ясно?
Не се излагай, той е Гу Соджин.
Но Гу Соджин каза… - Не е необходимо да ми благодариш.
Това е моята същност. - Думи, които помня цял живот.
Но изражението му, когато каза тези думи…
въобще не приличаше на Гу Соджин.
Така че… Да, това е много объркващо.
Затова… просто трябва да му задам всички тези въпроси.
Добре, просто го питай. Трябва.
Да, иди го питай.
Какво стана? Защо не мога да се свържа с теб?
Хей, какво става с теб?
Каза, че трябва да изчезнеш, наистина ли го направи?
Предполагам не си се шегувал като каза,
че може да изчезнеш внезапно някой ден.
Хей, от твоя сценарий ще бъде направен сериал.
Продадох го с пълномощното, което ми остави.
Минаха 5 години.
5 години…
Наистина ли няма да се върнеш отново?
Негодник такъв…
Той защо плаче?
Всеки изчезва, когато му дойде времето.
Директор Гу.
Къде е отишъл?
Ехо?
Извинете ме.
Директор Гу. - Директор Гу?
Соджин?
Сега е директор? - Но…
Много сте странен.
Не знаех, че познаваш Соджин. - Да го познавам ли?
Да не ми казвате, че не сте директор Гу Соджин?
Да, не съм Соджин.
Не съм и директор Гу.
Тогава…
Кой сте вие? - Казвам се Робин.
Осъзнай се!
Не ми се смейте! Сериозна съм.
Кой сте вие?
Достатъчно странни неща ми се случиха откакто се върнах,
защо ми причинявате това?
Изглеждате точно като Гу Соджин.
Бяхте с мен в хотел "Уондър", а след това ме спасихте в парка.
А какво ми казвате сега?
Името ви е Робин?
Но защо изглеждате като Гу Соджин? - По характер сме различни.
Гу Соджин никога не би спасил някого.
Да спасявам хора е моята същност.
Кой…
сте вие?
Прав сте…
Директор Гу не би ме спасил.
Начинът ви на изразяване…
поведението ви…
и въобще всичко…
е различно.
Само лицето ви е абсолютно същото.
Кой сте вие?
Робин.
За да няма проблеми, трябва да спазиш третото правило.
Третият протокол. Само ти си с тази самоличност.
Ако някой попита кой си, и двамата ще отговаряме едно и също.
Аз съм…
негов близнак.
Ние сме близнаци.
Близнаци ли?
Вие сте близнаци? - Да.
Аз съм по-големият близнак на директор Гу Соджин.
Близнаци.
Почакай…
Защо охраната ви преследва, след като сте близнаци?
Защо се опитват да ви хванат? Дори имат електрошок.
Защо бягахте от тях…
дори и сега вие…
Този медальон…
Моят медальон?
Аз…
виждала съм този медальон.
Със сигурност съм го виждала преди.
Вчера… А също и преди години.
Чувала съм и думите ви.
"Не ми благодари… Това е моята същност."
На Моста на Ангела. - Мостът на Ангела?
Председателят заповяда. - Не каза ли да не се проваляш?
Ще се погрижим за Чанг Хана. Елате с нас.
Не се приближавайте.
Нямам нужда от помощ. Предупреждавам те.
Знаеш как действам, нали?
Ако искаш да приключим мирно, не ме провокирай.
Заведете го до колата. - Да.
Ще се събуди до час-два.
Къде отиваме?
При председателя ли? Или да видим д-р Канг?
Ще разберете като стигнем.
Соджин е спасил жена? - Това казаха другите момичета.
Невероятно, нали?
Помниш ли какво стана след случая с горилата?
Той я ухапа, след това я блъсна и избяга.
И този човек е спасил някого? - Ами тогава…
Какво са видели момичетата? - Просто илюзия.
Знаеш, че много от тях губят ума си по него.
Не.
Подобно нещо стана и преди 5 години. Не помниш ли?
Когато асансьорът се повреди и избухна пожар на паркинга…
Не може да бъде! - Какво?
Не, невъзможно е. - Момичета ми казаха и нещо друго.
Директор Гу е спуснал въже.
Въже ли? Какво въже? - Нямам представа.
Било като сцена от екшън филм.
Абсурд! Той не може да се качи дори на въртележка в собствения си парк.
Ще излизаш ли на сцената?
Полицията още ли е тук?
Подозират ли някого? - Да.
Не съм виждал някой да го прави. - И аз.
Аз също. - Ами нашата директорка? Добре ли е?
Знаеш ли къде е тя? - На път сме да разберем.
Успех с представлението. - Какво ще правим?
И още нещо.
Но…
Как се казва представлението?
Ще има ли мечки?
Къде е госпожица Чанг Хана сега?
В болницата. - Ранена ли е?
Не, но все още е в шок. - Ясно.
Чух, че директор Гу Соджин е спасил госпожица Чанг Хана?
Работниците ми казаха, че я избутал в последния момент.
Соджин го е направил?
Здравейте.
Рю Сънгьон, директор на х-л "Уондър". - Ясно.
Детектив Нам от полицейския участък в Кангнам.
Благодаря ви за усилията. - Да.
Но… това, което казахте. За какво е всичко това?
Че Соджин е спасил някого?
Истина ли е? - А, това ли?
Бил е г-н Гу Соджин, нали?
Да. Стечение на обстоятелствата.
Соджин? Впечатляващо. Особено предвид слабото му сърце.
Не се е наранил, нали? - Не.
Но къде е отишъл? Защо го няма?
В болницата е. - Болницата?
Нали казахте, че не е ранен? - Не е ранен.
Знаете, че обича да преувеличава.
Коя болница? Имам няколко въпроса към него.
Моля? Какво да го питате?
Е… - Детектив Нам.
Да? - Открихме това.
Изглежда сякаш някой го е нагласил.
Някой пипал ли е полилея?
От поддръжката подмениха крушките.
Дайте ми телефон за връзка с тях. - Момент.
Какво? Да не би да не е инцидент, а престъпление?
Умишлено ли е било? - Убеден съм, че ще разкрием това.
В такъв случай аз тръгвам.
Още нещо. Ако се сетите за нещо друго…
Всъщност да. - Така ли?
Да. Нещо, което госпожица Чанг Хана видя.
Каза, че мъж с шапка я е следвал. - Шапка ли? Каква по-точно?
Тъмнокафява шапка…
Бейзболна. - Бейзболна шапка?
Шофьор Ан. Още ли не сте се прибрали?
Не, забравих нещо и се върнах. - Ясно.
Лека нощ.
Нека помогна. - Благодаря.
Кой етаж? - Десети.
Думата "хипноза" ви навява? - Червено слънце.
Предишен живот. - Много добре.
Да, но предишният живот не подлежи на научно изследване.
Хипнозата е наука.
Следователно, аз не съм хипнотизатор, а учен.
Нека видим.
Човек, който яде по 3 пакета рамен, изведнъж отказва да го докосне.
Пациент бива опериран без упойка.
Обикновено такива ситуации стават възможни
чрез хипнотично въздействие
и психоанализа в резултат.
Например, може да се въздейства,
казвайки на човек, че веднъж събуди ли се от хипнозата,
ще почувства отвращение от рамена.
Или, казвайки на пациента,
че няма да почувства болка по време на операцията.
Момчето, което се засмя най-силно? Елате заедно със седящите до вас.
Застанете един до друг в редица и преплетете пръстите си ето така.
Затворете очи.
Когато преброя до три,
тримата ще станете затворници.
Вие сте престъпници.
Мислете за най-скорошното извършено престъпление.
Извършили сте много тежко престъпление.
Арестувани сте, имате белезници на китките.
Не можете да избягате.
Едно.
Две.
Три.
Очите ви започват бавно да се отварят.
Сега, опитайте да освободите ръцете си.
Ще преброя до три и ръцете ти ще се освободят.
Едно, две, три.
Това е хипноза.
Както ви казах, не съм магьосник и нямам специални сили.
Аз съм просто учен.
Нека разгледаме няколко примера на резултати от хипноза.
Шофьор Ан. - Здравейте, д-р Юн.
Какво ви води насам? - Чух, че д-р Канг е изчезнала.
А, чули сте?
Тя имаше час за CT скенер.
Трябваше да я закарам, но тя не се появи
и така разбрах, че е изчезнала.
Да. - Кой го е направил? Притесних се.
Имам сърцебиене и не мога да спя. - Да ви предпиша ли лекарство?
Вече си взех, но не помагат. Може ли да дойда за сеанс утре?
Хипноза? - Да, намирам я за ефективна.
Ще проверя графика си и ще ви вмъкна. Елате утре.
Благодаря ви.
Ще се видим утре.
Това наистина ли е Робин?
Трябва да изпратим Соджин далеч.
Моля те, почакай, докато открият д-р Канг.
Тя му е казала, че е намерила лечение.
Щеше да е различно, ако Робин не се беше появил,
но сега може да се появи по всяко време,
независимо, че жизнените му показатели са стабилни.
Тогава защо не се грижим за него както през последните 10 години…
Виж…
Не осъзнаваш ли, че ни предстои да обмислим кой ще ме наследи?
Ако болестта на Соджин стане публично достояние…
Какво ще стане според теб?
Въпреки всичко!
Нека продължим да търсим д-р Канг и да пазим тайната както досега…
А ако не можем?
Забрави ли какво се случи на днешния ден преди 5 години?
Трябва да го изпратим далеч.
Това няма да помогне.
Знаеш го по-добре от всеки друг.
Надявам се, че си добре. - Защо си се върнал?
Попитах те защо си се върнал!
Продължаваш… да ми задаваш въпроси, на които не мога да отговоря.
Не знам защо се върнах.
Всичко, което знам, е кой съм аз.
Името ми, годините, родителите, и дори спомени от детството.
Всичко това е част от същността на Робин, не на Соджин.
Измислица!
Ти си измислица, негодник такъв!
Дори и така да е…
аз се харесвам какъвто съм.
Животът ми също. - Какво каза?
А ти всеки път си изпълнен с ярост, негодувание и ледено отношение,
а Соджин е загрижен за теб.
В сравнение с двама ви, имах по-щастлив живот, нали?
Също смятам, че съм по-харесван от теб и от Соджин.
Затова просто ме остави.
Остави ме да бъда себе си.
Ще живея живота си кротко, без да създавам неприятности.
Какъв живот?
Ти нямаш живот.
Ти си просто измислица, илюзия.
Илюзия, създадена от Соджин.
Стига преструвки, изпий си хапчетата и лягай.
Заспивай, все едно, че те няма.
Нямало да създаваш неприятности ли?
Животът, за който говориш, е точно неприятност за Соджин.
Знаеш ли колко усилия положи Соджин последните 5 години?
Знаеш ли колко много се промени? - Тогава защо…
Защо мислиш се върнах? - Откъде да знам?
Защо си изпълзял, при положение, че никой не иска да те вижда?
Не… не изглежда сякаш никой не е щастлив да ме види.
Дори и след 5 дълги години. - Защо някой би се радвал да те види?
Не си ми син, нито близнак на сина ми.
Не си Робин, нито който и да твърдиш, че си. Ти си просто…
паразит.
Паразит, който изсмуква живота на Соджин.
Отведи го да си направи медитацията и се увери, че ще заспи.
Щом се събуди утре като Соджин, му кажи, че искам да го видя.
Да.
Къде я заведохте? - В една от спалните горе.
Будна ли е? - Все още не.
Братле! - Моля ви, не правете това.
Не е като да има други наоколо, не е нужно да си груб.
Казах ви, не го правете!
Вземете.
Всичко с теб наред ли е?
Защо ми говориш на "вие"? - Трябва да вземете две хапчета.
Татко ще ти се обади след мъничко, става ли?
Тами ли беше? На колко години е сега? Шест?
Не, на седем е. Звъни ми по цял ден…
Просто бъди себе си.
Не се дръж като някой, който не си, инак ще свършиш като Соджин.
Да не искаш цял живот да се влачиш с идиот като мен?
Изглежда Соджин е единственият, който живее тук.
Робин. - Да, братле?
Правило номер 7.
Кажи ми го.
Трябва да заспя до 12 часа от появата си.
Но…
Минали са само 5.
Имам още време. - Тогава…
Говори каквото си искаш, само не ме карай да посетя д-р Канг.
Няма, пък и не мога.
Д-р Канг…
е изчезнала.
Д-р Канг е… какво?
Вчера в болница "Ханкьол"…
Бил си ти, нали? Този, който спаси Хана?
Аз ли?
А, спомних си.
И преди съм виждала този медальон.
Вчера…
Чанг Хана е свидетел на престъплението.
Затова директор Гу я защитава. - От престъпника?
Да. Смятам, че и последният инцидент е дело на същия човек.
Кой е този престъпник и защо ще иска да навреди на д-р Канг?
Не знам.
Не знаем дори дали д-р Канг е жива или мъртва.
Чудя се дали това е причината Гу Соджин да ме извика обратно.
Защото го е страх да бъде сам, без д-р Канг.
Не съм много убеден.
Да не искаш да кажеш, че Гу Соджин се е променил?
Да, директор Гу определено се е променил.
Той вече не те търси.
Знаеш какво означава това, нали? Правило номер 19.
Кажи ми го. Номер 19, последното правило.
Щом мълчиш, предполагам помниш какво гласи.
Спазвай правилата.
Кой друг ще ме повика, освен Соджин? Кой знае как става това?
Не мога просто така да се появя.
Защо мислиш не съм се появявал цели 5 години?
Не си го признаваш, но Соджин трябва да ме открие…
Просто на теб така ти се иска.
Той да те вика, ти да се появиш и да спасяваш всеки път.
Искаш да вярваш, че може да стане.
Независимо какво искам или не, не мога да се появя от само себе си.
Някой ме е повикал.
Ако не е Соджин, тогава е бил друг.
Малцина знаят за съществуването ти, кой би могъл да го направи?
Ти си ми като брат, затова ще ти дам един съвет.
Никой… не се нуждае от теб.
Защо някой би се радвал да те види? - Никой… не се нуждае от теб.
Наистина, Гу Соджин…
Все още не си разбрал какво става, нали?
Тези снимки са толкова неподходящи за тази стая.
Защо харчи пари за скъпи неща, при положение, че не играе голф?
Изглежда си е устроил стая за медитация.
Мина доста време.
Помниш нашето последно правило, нали?
Правило номер 19. 19-ят протокол.
Няма причина за твоето съществуване.
Промених се.
Ти не си желан.
Тогава какво е това?
Защо…
Чанг… Хана?
Робин.
Вчера в болница "Ханкьол"…
Бил си ти, нали? Този, който спаси Хана?
Не мога да се появя просто така. Някой ме е призовал.
Ако не е Соджин, тогава е бил друг.
Може ли да е… Чанг Хана?
Да спасявам хора е моята същност.
Благодаря ти.
Същност?
Няма нужда да ми благодариш.
Това е моята същност.
Онзи човек…
е бил Робин.
Била е Чанг Хана.
Този, който ме е повикал обратно…
Била е Хана.
Чувала съм тези думи.
Не ми благодари… Това е моята същност.
Тя е момичето от преди.
Пак са тук.
Какво ли е станало с Робин?
Братле, аз съм. Къде е Чанг Хана?
За какво ти е?
Беше простреляна с упойващ пистолет.
Робин.
Я да видим… как да сляза долу?
Скачай!
Едно, две, три!
Ти си, нали?
Преди години на Моста на Ангела… отново беше ти, нали?
Благодаря ти.
За онази вечер преди години, също и за днес…
Благодаря ти, задето ме спаси. - Казах ти, това е моята същност.
Аз трябва да ти благодаря. - За какво?
За всичко. - Всичко?
Да, за всичко.
Което ме подсеща… Ще ти се отплатя.
Моля?
Аз съм тази, която ти е задължена. - Не, аз.
Не, та ти повече от веднъж… - Не, аз.
Не, аз съм задължена. - Много си упорита.
Да.
Виж кой го казва.
Свалете ги. Сам ще се предам.
Како.
Най-накрая…
го срещнах.
Мостът на Ангела.
Имаше младо момиче и младеж,
които идваха на моста всяка вечер.
Млада девойка от цирка и младо момче, което искаше собствен живот.
Да не би да скочи?
Не може да скочи от моста.
Какво облекчение.
По този начин… младото момиче защитаваше младото момче.
Един ден…
Не!
Младото момиче си помисли…
Аз го защитавах, но накрая той защити мен.
Робин.
Здравей.
Мина доста време.
Съжалявам.
Е, надали си искал да получиш поздравително видео от мен.
Именно.
И… Дължа ти още едно извинение.
Помниш ли?
Нашето последно правило… 19-ят протокол?
Правилото, което гласи:
"Робин ще бъде унищожен, когато стане безполезен.
Завинаги!"
Съжалявам, че трябва да ти го кажа…
но това правило вече не важи.
Причината е… Има нова причина да съществувам,
независимо от факта, че не ме искаш.
Знаеш коя е причината, нали?
Правилно, Чанг Хана.
Защо?
Защо трябва да е Чанг Хана?
Спомняш ли си какво се случи на Моста на Ангела преди 15 години?
На Моста на Ангела преди 15 години?
Денят, в който опита да се самоубиеш. И…
денят, в който бях роден.
Момичето, което спаси живота ти и ме събуди.
Чанг Хана е същото това момиче.
И това младо момиче ме пробуди отново.
Чанг Хана…
дръпна спусъка.
Наясно съм, че Чанг Хана е важна и за теб, особено сега.
Защо? Защото е свидетел по случая на д-р Канг.
Мислейки за това… Ще добавя ново правило към договора ни.
Протокол 20.
Защитавай Хана.
Това е новото ни правило.
Превод: s.sawyer Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015